MINHEN ZAPADNA NEMAČKA
Jeste li vi profesor Bauer? - Da. - Imate poziv, uđite u kabinu.
Trenutak molim.
Zdravo Bil. - Zdravo.
Koliko dugo se nismo videli?
Žao mi je što sam morao da se igram policajca i pljačkaša sa tobom.
Šta je sa tim pozivom?
Mislim da je veoma važno da nas niko ne vidi dok razgovaramo. - Zašto?
Pokušao sam da te dobijem u Parizu, ali ti si suviše brz, čak i za CIA.
Zar me CIA želi? - Sedi.
Pa, sad... - Šta?
Ruski fizičar kojeg ti znaš otišao je pre dva dana iz Kijeva za Istočnu Nemačku.
Ona ima veomo važne informacije
koje je voljan da proda Zapadu.
Ko je to? - Grošenko.
Grošenko. - Tako je.
Čovek kojem si pomogao da prevede svoje radove.
Ima sa sobom mikrofilm sa poslednjim ruskim svemirskim testovima.
To su vrste informacija koje mogu uticati ko će prvi stići na Mesec.
Znaš li šta mene zanima?
Da odem na odmor, treba mi sunce.
Moramo brzo poslati nekoga u Istočnu Nemačku.
U najkraćem mogućem roku moramo dobiti ove informacije.
I kakve to ima veze sa mnom?
Grošenko je rekao da si ti jedina osoba kojoj će dati ove informacije.
Znamo da ionako ideš u Lajpcig.
CIA se ne odmara na lovorikama, zar ne?
Nije bilo toliko eško saznati.
Takođe je znamo da planiraš
da posetiš Karl Marks Univerzitet i muzej u Dresdenu.
Da, i to je sve što ću posetiti.
I kako si ekspert za umetnost i fizičar, bio bi dobro pokriven. - Zaboravi.
Moraš to da uradiš. - Kako to misliš "Moraš"?
Moraš da uradiš. - Zašto?
Ne znam.
Kao fizičar,
tvoja istraživanja su uvek podržana od strane vlade.
Sada pretpostavimo da u svom sledećem izveštaju ja pomenem
da si odbio da nam pomogneš. Nisi odbio da špijuniraš.
Ti si jednostavno odbio da nam pomogneš.
Oni ti nikad više ne bi odobrili istraživanje.
Pokušavaš da me ucenjuješ.
Mogu dobiti više odobrenja no što mogu da iskoristim.
Adamse, zašto ne pokušaš da ga izvučeš iz Istočne Nemačke
i dovedeš ga na Zapad? - Ne, mi ne želimo da prebegne.
To bi izazvalo previše problema.
Ne interesuje nas Grošenko, već samo informacije koje ima.
Mi bi radije da ostane gde je, i bude deo nezadovoljne manjine.
Ovo nije...
stvar koju tražiš od mene.
Ne.
Ako te uhvate, verovatno će te optužiti za špijunažu.
Bićeš sam.
Kao jednog od najboljih fizičara
u zemlji, verovatno te neće ubiti. Mogli bi, ali sumnjam.
Ali oni mogu pokušati da te kupe. Pokušati da te slome.
Nema slave u ovome. Nema nagrade.
Ni opasnosti.
Džim, da je bilo ko drugi ovo mogao da
odradi, ja ne bih došao da te vidim. Ali nema takvog.
Kad stigneš u Lajpcig
stupi u kontakt sa dr Saltzerom, ali nemoj ići direktno kod njega.
Moraš početi da budeš veoma oprezan.
HOS GRANICA ISTOČNE NEMAČKE
PREBEG Idete li u Berlin? - Ne, u Lajpcig.
PREBEG Imate li oružje ili valutu Istočne Nemačke? - Ne.
Molim, idite do kancelarije za kontrolu vize. - Hvala.
Vaš pasoš, molim.
Gde idete? - U Lajpcig.
Na koliko dugo? - Nekoliko dana.
Profesor Bauer je stigao.
Džejms Bauer, stigao u 21:00.
Nastavlja svoj put do Lajpciga, hotel Astorija.
Broj 112.
Hvala. - Nema na čemu. Srećan vam put.
107.
Hvala, sretan vam put. - Hvala.
Stoj!
Šta je to pozadi?
To su novine.
Jeste li ih prijavili carinskim službenicima? - Ne.
Trebaju li vam još? - Ne Želite li da ih zadržite?
Da.
Hvala.
LAJPCIG.
APOTEKA
Pa, kako...?
Govorim engleski. - Dobro. Dobro jutro. - Dobro jutro...
Ja bih kutiju karbasona.
Ne mogu vam ga prodati ako vam nije prepisan.
Znate li nekog doktora koga mogu da pozovem i dobijem recept?
Da, ali lekari ne otvaraju ordinacije pre 11:30.
Gde ste odseli? - U hotelu Astorija.
Dr Manhajm, dr Klensen,
Dr Štrojfonhauzer i dr Saltzer. Svi su veoma blizu.
Dr Štroj...
Koje je ono drugo ime? - Dr Saltzer.
Saltzer, to mogu da izgovorim. Koja mu je adresa?
Ulica Karla Marksa, 138.
Hvala, 138? - Da. - U redu.
Molim vas, spojite me sa majorom Vindišom.
Marija, donesi nam čaj kad bude spreman.
Hvala.
Dragi moj dr Saltzer, niste bili iskreni sa mnom u vezi dobrog dr Grošenka.
Ali... - Mleko? - Molim.
Šećer? - Da.
Ali, ja jesam bio potpuno iskren prema vama.
Oh, jeste li. Stvarno iskreni?
Malo čaja?
Verujte mi, da mi se ne dopada kad čovek mora da krikne.
Vađenje oka, to je veoma neprijatno.
Osim toga, veoma je bolno.
Kakve tegobe imate?
Imam crevnu infekciju. Treba mi lekarski recept.
U tom slučaju, moraćete da se vratite. Doktor danas neće biti ovde.
Pa, mogu da se vratim kad god vi kažete?
Želite li da vam zakažem termin? - Da.
Sutra u 18:15. Odgovara li vam? - Naravno, da. - Kako se zovete?
Bauer, profesor Džejms Bauer.
Gde ste odseli? - Hotel Astorija.
Šteta što niste dr Saltzer.
Žao mi je, ja sam Frida Hofman, njegova sestra.
Neće vam smetati da ja obavim neke testove?
To bi uštedelo vreme doktoru sutra. - Ne, naravno. - Pođite sa mnom.
Mislite li da doktor može doći kasnije?
Sumnjam. To je zvaničan sastanak.
Znamo kada će da ode, ali ne i kada će završiti.
Jeste li imali ugodan dan, profesore? - Prilično dobar, da.
Možete li mi rezervisati sobu u Drezdenu za sutra uveče?
Naravno. - Dobro.
Nema pošte. - Samo poruka od gdina Hajncmana.
On je naš novi konsultant za odnose sa javnošću grada.
On bi želeo da vam poželi dobrodošlicu u Lajpcig.
Njegova kancelarija je u ovom hotelu. soba 511.
Pa... možete li se pobrinuti da se ovo odnese u moju sobu?
U redu. - Hvala. - Nema na čemu.
Profesore Bauer. - Halo.
Profesore Bauer...
veliko mi je zadovoljstvo da se nalazim sa vama.
U stvari, gradu Leipzigu je velika čast da poželi dobrodošlicu gostu kao što ste vi.
Hvala vam puno. - Zašto ne biste seli. Raskomotite se.
Mislim... da ovo nije vaša prva poseta.
Ne, dolazio sam ovde već nekoliko puta.
Ali nikada ranije službenik za odnose sa javnošću nije hteo da se nađemo.
Je li ovo neka posebna prilika?
Sa nekim vaših kvaliteta je uvek posebna prilika,
ali mi je žao što se ne osećate dobro. - Dobro sam.
Išli ste ste u apoteku danas, i kod lekara.
Za službenika za odnose sa javnošću, imate pristup mnogim informacijama.
Izabrali ste dobrog lekara. Dr Saltzer ima odličnu reputaciju.
I siguran sam da je bio tamo, da bi se dobro pobrinuo za vas.
Drago mi je da znam. Preporučila mi ga je apotekarka.
Razumem. Vi...
niste čovek za odnose sa javnošću, a?
Ovde sam da bih vaš boravak u Lajpcigu učinio što ugodnijim.
Ja bih rekao da ste predstavnik državne bezbednosti.
Ili kako je već zovete.
Vi ste vrlo perceptivni, i veoma brzi.
Toliko perceptivni i toliko brzi, da odmah možemo pretpostaviti da ste špijun.
Mislim da ne možete uopšte pretpostaviti takve stvari.
Ne bih da vas uznemirim. - Nisam uznemirien...
Hajde da probamo da se razumemo, hoćemo li?
Vi jeste špijun. Špijun amater.
Takođe sam ja islednik amater.
Nisam predstavnik državne bezbednosti.
Uzgred, još uvek se zove tako.
Ja sam naučnik na svom putu.
Radim u nekoliko odbora.
Ja sam doktor fizike.
Tako da znam vaš rad. I moj otac...
je takođe bio naučnik.
Naravno, Franc Hajncman.
Radili ste sa Klausom Fuksom.
Je li uticao na vaš rad? - Svakako, jeste.
Njegov rad u kvantnoj mehanici ima veliki uticaj na nauku u ovom trenutku.
Vaš ceo život je posvećen nauci, zar ne? - Mislim da jeste.
Nemam mnogo vremena za druge stvari.
Kao i moj otac, bez privatnosti i bez vremena za svoju porodicu.
Vi ste posvećen čovek, koji je uspeo, ima zavidan renome.
Recite mi, profesore, šta znate o Vladimiru Grošenku?
Grošenko...
Vladimir Grošenko.
47, fizičar.
Rođen u Vladivostoku u Rusiji.
Autor pet knjiga.
Prevedene od uvaženog Džejmsa Bauera.
Hajde, ja ne nameravam da se igram mačke i miša sa vama.
Ovo bi moglo da postane ozbiljna stvar.
Za sada, nije ništa, lako je. Sve što treba je da mi kažete gde je Grošenko.
Onda nastavite svoj odmor, a ja se vraćam mom poslu.
Došao sam u Istočnu Nemačku
da vidim restauraciju u Drezdenu muzeju.
Vi ste tvrdoglav čovek, a?
Mogu li sad da idem? - Da, naravno.
Ali predlažem da mi pružite zadovoljstvo drugog sastanka sutra.
I na kraju, profesore, reći ćete mi gde je Grošenko.
Na kraju, gdine Hajncman recite mi zašto bih trebao da znam gde je.
18. vek? - 18. vek u Nemačkoj, da.
I ovde...
možete videti lažnog Greka.
Postojala je još jedna slika ispod.
Očistiili smo glavu.
Možete je videti pod X-zracima koji što je urađeno ovde.
Možete videti celu figuru, ispod te glave, što možete videti na slici.
A ova slika ovde...
je ponovo isti slučaj.
Očistili smo oči i obe ruke.
Sada vam mogu pokazati drugu sliku.
Ovo je oštećena slika Vazala.
To je sve što mogu da vam pokažem danas. - Hvala.
Direktor će se sutra videti sa vama.
Dobro.
Moram reći da ste srećan čovek što gledate ove slike svaki dan.
Sviđa li vam se Tiepolo, profesore?
Nekako, nisam baš oduševljen Tiepolom.
Doviđenja. - Doviđenja profesore. - Vidimo se sutra? - Da.
Dobro.
Vidim da ne kasnite na termin.
Mislim da sam malo poranio. Da.
Je li danas ovde? - Da, samo trenutak.
Profsor Bauer je tu. - Pošaljite ga unutra.
Doktor će vas primiti. - Hvala.
Uđite, molim. Dobar dan, profesore Bauer.
Oh, Frida, molim te donesi test profesora Bauera.
Molim vas, sedite.
Hvala.
Čujem da vam je potreban recept.
Da, za karbason. - Da.
Analize su dobre.
Verovatno vam samo treba odmor.
Jeste li imali dugih putovanja? - Da, bilo ih je puno.
To sve objašnjava.
Ne pričajte.
Ordinacija se verovatno nadzire.
Juče su me uhapsili.
Ovo mi izuzetno otežava da sredim vaš susret sa Grošenkom.
Ne smemo se ponovo sresti.
Molim vas kontaktirajte moje sestre u ordinaciji, ako bude potrebno.
I biću u kontaktu sa vama preko njih.
Je li ovo najbolje što možeš uraditi? Još uvek ima smetnji.
Oni su veoma tihi. On će mu sad sigurno dati mikrofilm.
Ima li i drugih ljudi u ordinaciji?
Da Ingrid Vajs i Frida Hofman, medicinske sestre.
Najverovatnije su i one umešane u ovo.
A pacijenti?
Jesu li i svi pacijenti umešani.
Major, izgleda da patite,
od bolest koju zovu špijunska manija.
Ja nisam tako obrazovan kao vi.
Nisam imao priliku da se rodim kao sin velikog naučnika!
Ali znam svoj posao, ja sam dobar policajac!
Smirite se, da ne bi propustili nešto važno, možda.
Molim vas, pričuvajte ovo za gđicu Tišendorf. Ubrzo će je preuzeti.
138, molim vas. - Oh, profesore Bauer, strašno mi je žao.
Ali, vaša soba je data drugoj osobi koja je došla na kongres optičara.
Morali smo vas preseliti na drugi sprat, soba 234.
Nije važno, sve dok god imam kupatilo. - Da, gdine.
Jeste li speli da mi rezervišete sobu u Drezdenu?
Da gdine, Planetarijum hotel.
Molim te pokaži profesoru sobu 234, odmah.
Hvala. - Nema na čemu.
Sačekajte.
Halo? - Sobna usluga.
Halo, dajte mi konsijerža, odmah.
Ovo je sobna usluga. Mogu li da vam pomognem?
Nisam gladan. Možete li... me spojiti sa konsijeržom?
Žao mi je, gdine, nema nikoga na recepciji.
Mogu li čuti porudžbinu?
Da. Pošaljite mi ključ odmah.
Reći ću konsijeržu da vas pozove čim dođe, gdine.
Želite li da vam poslužimo večeru u međuvremenu? - Ne.
Nađite konsijerža i pošaljite ga gore, ali brzo molim vas.
Ništa više.
Profesore Bauer.
Mi smo spremni za vaš termin sa dr Saltzerom.
Profesore Bauer.
Mi smo spremni za vaš termin sa dr Saltzerom.
Bauer, Bauer, Bauer.
Profesore Bauer.
Profesore Bauer! Profesore Bauer!
Ne brinite, nije to ništa.
Ovo je samo psihološki tretman.
Ne smete da se plašite.
Imate li šibice? - Daću vam mali savet.
Pokušajte da se klonite srebrnog zraka.
On može... izazvati ozbiljnu štetu...
mozgu. - Imate li šibice? - Imate li nešto novca?
Postoji tendencija da se veruje da su svi Rusi
koji prebegnu na zapad heroji,
a svi Amerikanci koji dođu na istok izdajnici.
Generalno, oni koji prebegnu na zapad
žele način da reše svoje lične probleme.
Alternativa između... samoubistva i neurostenije.
Neću postati šizofreničan.
Bar ne danas. Ne večeras.
Koje god da je vreme...
mogu razlikovati... šta je stvarno...
a šta nestvarno.
Do sada.
Soba Piter, se koristi
da ljude udalji od stvarnosti i učini ih više podložnim.
Srceparajuće... osim toga, ne možete uspeti ništa sa Bauerom.
Oh, ti ne razumeš, Piter.
Naučnom kontrolom onoga šta se dešava u toj sobi,
možemo izazvati da bilo ko posumnja u svoja čula.
Neki slučajevi trajaju duže od drugih, ponekad mesecima.
Mesecima! Biste li bili ljubazni... - Zašto?
Znam Bauera... neće se slomiti.
On nema mikrofilm kod sebe ni u njegovoj sobi.
To pokazuje da on još nije kontaktirao Grošenka.
I soba nije način da se dođe do mikrofilma.
Tebi se ne sviđa kako policija postupa u ovom slučaju? - Uopšte ne.
Šta predlažeš?
Ako ste me poslali ovde da bi dobili mikrofilm
pustite me da uradim to na svoj način.
Da imate odrešene ruke? - Da.
Bauer i ja imamo mnogo toga zajedničkog.
Postoji afinitet karaktera i pored naše naučne pozadine.
Mislim da bih ga mogao dobiti. - Dosta toga zajedničkog...
afinitet karaktera.
Ti se još uvek diviš zapadu, Piter? - Na neki način, da.
Mislim da je sastanak između mozgova dobar.
U stvari, mi smo sredili da se sastanemo sa Amerikancima.
NEGDE NA ZAPADU
Gde je sastanak? - U Varšavi.
Rusi očigledno žele da razmene neke naučne informacije.
Možda u Varšavi dobijemo ono po šta smo poslali
Bauera da traži u Istočnoj Nemačkoj. - Zar ne bi treballi da ga izvučemo napolje?
Ne, ne još, sastanak možda ne bude uspešan.
U svakom slučaju, ko zna šta Grošenko ima da nam proda.
Ali Bauer putuje sa zvaničnom vizom.
On je važna osoba, oni se neće usuditi da mu ništa urade.
Ono što me zabrinjava je zašto je Orlovskij otišao u Lajpcig,
on nigde ne ide bez dobrog razloga.
I Grošenko nije dobar razlog.
Piter, od sada ću te vrlo pažljivo pratiti.
Trudiću se da vas ne razočaram.
Ništa što ti uradiš me ne može razočarati. Ništa.
Hvala.
Profesore Bauer.
Gdin Hajncman... hoće da vas odmah vidi. - Šta?
Gdin Hajncman želi da vas vidi. - Oh, blagosloveno mu bilo srce.
Gde...?
gde mi je sako?
Gde je moja mašna? Evo je.
OK, idemo.
Kako ste jutros?
Jeste li vi...
organizator zabave u...?
Vidim da ste zadržali svoj smisao za humor.
Nisam baš siguran da ga imam.
Ne želim da vas gledam. takvog. Želite li da se sredite?
Vaš pribor je u kupatilu. Kad budete spremni,
ješćemo. - Prvo bih jeo ako mogu. - U redu.
Malo vodke. - Da.
Šta ste očekivali da ćete postići držeći me u ovoj sobi?
Očekivalo se da ćete izgubiti strpljenje
i odvesti nas kod Grošenka.
Ha, sviđa mi se to.
Sad menjaju metod u, postupku sa čovekom vašeg kova.
Zašto onii, a ne mi? - Oni su vas stavili u sobu.
Oh, razumem, a vi ste me izvukli.
Profesore, vi ste sve ovo počeli, a ne ja.
Da niste ispravili Grošenkove knjige, oni vas ne bi poslali ovde.
Niko me nije poslao ovde.
Profesore, gde biste otišli...
ako vam kažem.. da je Grošenko mrtav?
On jeste mrtav. Ubili su ga dok je pokušavao da pobegne.
Pa...
pretpostavljam da je slučaj zatvoren.
Vaš posao je završen. - Ne,
ubijen je nakon što je predao mikrofilm njegovom kontaktu.
Ali vaš posao je završen.
Vaša vlada vas neće koristiti kao potrčka. Bilo koji agent može preuzeti mikrofilm.
Očigledno su poslali vas ovde jer je Grošenko želeo da razgovara sa vama.
Dakle, sada ste... slobodni da odete.
Možete otići danas, ako želite. - Ne...
imam još nekoliko dana da provedem u Lajpcigu.
Čak i nakon iskustva od sinoć, želite da ostanete sa nama?
Nisam prešao sav ovaj put, da vidim zabavu u sobi 234.
Uđite.
Hvala.
Čudno je... vaša viza je istekla.
Istekla? Viza mi važi 15 dana.
3 dana. - Video sam to. Dajte mi da vidim.
Šta je...
neko je falsifikovao vizu.
Ne znam, pogledajte vi.
Ne razumem ni reč. Erika.
Prvo mogu da odem, a sad ne mogu. Šta je ovo?
Smirite se, srediću ovo. Erika.
Reći ćete majoru Vindišu...
da je profesor Bauer slobodan da se kreće po celom gradu.
Biće tretiran kao moj gost,
i ima pravo na međugradske pozive, čak i van Republike,
samo uradite to.
Je li to vas to uverilo?
U šta?
Grošenko je mrtav? - Da.
Šta se ovde dešava?
Ko je naredio ovo?
Zar nemate manira?
Zašto ste obučeni?
Pardon.
Napolje!
Je li profesor Orlovskij. ovde? - Trenutak molim.
Mislio sam da ćete me pustiti da ovo sredim na svoj način.
Zbog otkaza vize? - Da.
To je preventivna mera.
Dokle god nemamo mikrofilm,
želimo da zadržimo profesora Bauera u ovoj zemlji legalno.
Ali, kako se to tiče vas?
Rekao sam mu da ću to srediti.
Dobro. To je ono što sam i očekivao da ćete uraditi.
Kako to mislite? Šta ste očekivali od mene?
Piter, imate li ti pojma zašto
ste izabrani za ovaj zadatak?
Naravno, da zaštitim dva naučnika, Grošenka i Bauera
od policije i da dođem do mikrofilma bez incidenata.
Ne. Slušaj.
Znali smo... da Grošenko dolazi u Lajpcig, zar ne?
Takođe smo znali da će insistirati da se nađe sa profesorom Bauerom.
Pa, zašto misliš da smo ga tako lako pustili da ode ovoliko daleko?
Želili smo da privučemo profesora Bauera u Istočnu Nemačku
i stavimo ga u ranjiv položaj.
Hoćete da kažete da ste mogli zaustaviti Grošenka u Kijevu? - Naravno.
Ali onda nije bilo potrebno da ga ubijete.
Recimo da je Grošenku istekao rok upotrebe.
Istekao mu je rok upotrebe?
Kakav posao je to? - Piter...
ti si izabran za ovaj zadatak
među svim kandidatima,
jer bi se najverovatnije sprijateljio sa profesorom Bauerom.
Ja vas oboje posmatram već dugo vremena.
Vas u Kijevu i pre toga,
a Bauera od kad je bio student na MIT-u.
Želite da Bauer prebegne, zar ne?
I želite da ja pokušam...?
Zaboravite na to.
Bauer nikada neće prebeći, nikada.
Samo želim da postaneš njegov prijatelj.
Za kakvog čoveka me vi smatrate?
Tražite od mene da uradim tako prljav posao.
Da se sprijateljim sa čovekom, a onda ga izdam.
Bi li radije izdao svoju zemlju? Izdao svoja uverenja.
Prestantei sa glupostima, znate kakav je moj stav.
Obećao sam da dođem do mikrofilma, i to je to.
Ovaj novi zahtev je apsolutno neprihvatljiv.
Ne tražim od vas da to uradite, Piter.
Niti ću čekati na vaš odgovor.
Da li biste radije
proveli ostatak svog života kao supervizor
u nekoj elektrani u Brazavilu ili Panipatu?
Ne čovek vaših sposobnosti.
Vi ste veliki potencijal, Piter.
Vaša budućnost kao naučnika može postati stvarnost.
Zastrašujuće je da to tražite od nekoga. - Vi ćete to uraditi, Piter.
Pa, ne mogu da zamislim ništa takvo.
Danas ste naučnik zahvaljujući meni,
državi koja vas je obrazovala, i vašem ocu.
Neće više biti diskusije.
Vi ćete učiniti ono što se od vas očekuje,
i to ćete uraditi dobro.
Onda,
onda ćete imati svoju nagradu.
Halo, gđica Hofman?
Ovde profesor Bauer. - Dobro veče, profesore.
Kako se osećate? - Dobro,
iako pomalo usamljeno. - Želite li da odete na koncert večeras?
Mislite da me izvedete? Voleo bih to.
Dobro, naći ćemo se na ulazu u operu u 20:15.
Možda malo zakasnim, imam još mnogo posla večeras.
U redu je, čekaću vas. - Vidimo se večeras. - U redu.
Profesore Bauer.
Dobro veče. Kakvo prijatno iznenađenje da vas vidim ovde.
GđiceHofman. - Zdravo?
Vi se već znate? - Ne
Ali svako na mom mestu bi, profesore, prepoznao
saradnika dr Saltzera.
Možeti li mi oboje učiniti čast da večerate sa mnom večeras?
Ne možemo, možda neki drugi put.
Žao mi je. Laku noć onda.
Gđice Hofman. - Laku noć.
Želite li nešto za jelo?
Da, ali svi restorani zatvoreni.
Ja gulaš kući.
Stigli smo.
Veoma je lep. - Mali je.
Ali udoban.
Ovo je profesor Bauer. Violeta i Hajdi - Dobro veče.
Kako ste? - Gulaš je spreman.
Naći ćeš ga u rerni. - Hvala, vrlo ste ljubazne.
Laku noć. - Laku noć.
Delimo stan.
Pivo ili vino? - Pivo.
Moj frižider.
Gde sam stavila otvarač za flaše?
Našao sam ga. - Ah! - Hvala.
Oh, hladno je unutra. Je li vama hladno? - Ne.
Policija, dolaze gore.
Pratili su vas.
Slušajte, ne znate ništa o ovome, osim da smo dvoje ljudi koji žele da budu sami.
Da.
Skinite sako, sve, brzo. Požurite.
Je li profesor Bauer ovde? - Da.
Žao mi je što te uznemiravam u ovo doba noći, profesore.
Ali gdin Hajncmann...
želi odmah da vas vidi. - Idem odmah.
Sada? - Da sada.
Mislim, profesore, da je bolje da obujete cipele.
Napolju je vrlo hladno.
Gde smo? - Dobro veče.
Zašto ste me doveli ovde? - Sedite. - Zašto sam ovde?
Hvala majore, to je sve za večeras.
Želite li kafu, rakiju ili nešto drugo?
Zašto sam priveden u ovo doba noći?
Gđica Hofman je interesantna žena, zar ne? Mislite li da je atraktivna?
Oh, želite da razgovarate o Friedi Hofman?
Danas ste mi rekli da mogu slobodno da se krećem po gradu.
Je li stan Fride Hofman deo ograničenja?
Gđica Hofman je slobodna da se zabavlja sa kim god želi.
Ali to što ste vi izabrali nju je vrlo zanimljivo.
Drago mi je. Doveli ste me ovde...
Zašto? - Da vam postavim pitanje. - Koje?
Profesore, recite mi, šta je to što tera čoveka,
da radi nešto, što ne bi trebao da radi?
Zbog čega ste postali sredstvo i obavezali sebe da radite stvari
protiv svojih moralnih načela?
Recite mi... profesore, recite mi zašto ste se potčinili?
Zašto ste prihvatili da budete iskorišćeni?
Da, zašto bih to uradio?
Imate li još nešto? - Ništa više.
Hajncman je verovatno uključen u nešto što ne može da kontroliše.
Isto kao i ja.
Moramo li da pričamo o Hajncmanu? - Ne.
Hoću li moći da vidim dr Saltzera?
Večeras u 20:30. - Dobro. - Naći ćete se u sinagogi.
Sinagogi? - Da.
Ingrid će vas odvesti, jer mene stalno nadgledaju.
Šta ćete raditi ostatak dana?
Nedelja je dan odmora čak u Istočnoj Nemačkoj.
Onda možemo da ga provedemo zajedno.
Dobro veče. - Zdravo.
Gužva je ovde.
Pogledajmo ovde.
Zdravo. - Zdravo.
Dobro veče. - Dobro veče. - Dobro veče. - Dobro veče.
Hajde, Tomi. Hajde, moramo da idemo.
Doviđenja. - Zbogom.
Čiji je ovo sako? - To mi je dao mađarski sveštenik.
Šta čitaš? - Ne. - Da vidim.
Hajde, daj da vidim. - Ne.
Želim da znam šta nosiš sa sobom u krevet.
Skandalozno! Završićeš u Sibiru.
Sada znam sve o tebi.
Šta mogu da uradim? - Nema više misterija.
Osećam se gola. - To je sramota.
A šta ti nosiš u krevet?
Kako to misliš? Oh, knjige.
Ajnštajn, Šopenhauer,
takve gluposti. - Dostojevski.
Da, Dostojevski. - Kafka. - Kafka, naravno.
Vi ste suviše ozbiljni, gdine Bauer.
Svi mi imamo mane.
Da.
Svako. - Ceo svet.
Želela bih da zaplačem.
Neću te sprečavati.
Ja se smejem.
Daj mi par sekundi a onda isključi svetlo.
Broj do 30. To će mi dati vremena.
A onda ga uključi. Vratiću se brzo.
Konačno. - Profesore Bauer...
ovde vam je mikrofilm, u ovoj olovci.
Žao mi je, ali nisam mogao da vam ga dam ranije.
Ubili su Grošenko, zar ne? - Da...
ali sam ga video neposredno pre toga.
Vi ne treba više da ostanete ovde.
Mogu da otkriju da niste više sa Fridom.
Možete li da se sklonite. - Naravno. - Ingrid i ja ćemo izaći pozadi.
Zbogom, profesore. - Zbogom. Hvala.
Srećno.
Čudno je da vas vidim ovde.
Ja bih mogao reći isto.
Pretpostavljam da niste znali da sam Jevrej.
Moj otac je bio, zar ne znate?
Ali nisam zna da ste i vi Jevrej.
Oh, niste?
Je li to jedini razlog zbog kojeg ste došli ovde?
Laku noć, gdine Hajncman.
Reci mi, je li dr Saltzer dobro? - Da, dobro je.
Zašto Hajncman nije uradio ništa?
Nije hteo da se sazna da je Jevrejin.
Znaš, komunisti su teški sa tim...
i fundamentalno su antisemiti.
Ovo je možda prvi put da se neko spasio u Istočnoj Nemačkoj
pretvarajući se da je Jevrej.
Jeste li vi Frida Hofman? - Da. - Jeste li videli dr Saltzera? - Ne, ne danas.
Molim vas, pođite sa mnom. - Zašto? - Molim vas, pođite.
Ovuda.
Stoj!
Ovamo!
Gđice Hofman! - Ostavite me na miru! - Gđice Hofman!
Ko je odgovoran?
Gde je Saltzer? - Pričaj engleski, molim te.
Želim da te vidim u mojoj kancelariji, da ti postavim nekoliko pitanja.
On je mrtav.
Uzmi sve njegove stvari, sve što ima kod sebe.
Razgovaraćemo kasnije, Piter.
Šta nije u redu?
Dr Saltzer je mrtav.
Pozovi Tomija.
Zašto Tomija?
Pozovi Tomija.
Dobro jutro. - Dobro jutro.
Izvinite, pokušavam da nađem...
nemate čekić kod sebe, jel' da? - Šta?
Čekić.
Sedite. Sedite.
Došli si jer i dalje mislite da sam špijun. - Zar niste?
Došli ste po ovo? Ali, beskorisno je.
Ne bi dali ni novčić Grošenku za ovo.
Pre tri godine, to bi bile vredne informacije.
A sada,
mislite li da možete srediti da mi se vrati pasoš?
Shvatate li da biste mogli zaglaviti u zatvoru na 15 godina, ili više, odmah
jer posedujete ovo?
Optužba će biti... špijunaža.
Nećete li i vi biti optuženi za nešto?
Za bistvo jednog od vaših naučnika? - Ja nisam nikoga ubio.
Mislio sam da ste shvatili da nisam policajac. - Sranje, Hajncman,
znali ste šta je Grošenko bio, znali ste šta je radio,
znali ste da će ga ubiti!
Grošenko nije bilo ništa. - Nije bio ništa?
Bio je siromašan čovek.
Možda ste aboravili da sam preveo njegove knjige?
Njegove knjige su napisane za njega od tima saradnika sa Univerziteta u Kijevu.
Grošenko je bio oportunista.
On je iskoristio prednost situacije, kao i vi ispravljajući njegove greške,
da stigne do vrha. Bio je nečastan čovek.
Bili ste u Kijevu? - Da.
I pomogli ste mu da napiše njegove knjige? - Da.
Vidite profesore,
dobar život u Rusiji se završio za gdina Grošenka.
Saznalo se šta je on bio.
Zato je mikrofilmovao informacije, bilo koje informacije
da bi ih prodao na Zapadu.
Nameravao je da eksploatiše Zapad
na isti način na koji je eksploatisao svoju zemlju.
Moram da kažem,
on je postao ličnost bez karaktera.
A sada smo vi i ja postali interesantni.
Vi i ja?
Nas dvoje smo stvorili Grošenka.
Ja kao student, napisavši većinu njegovih radova,
a vi ispravljajući njegove greške i dajući mu respekt cele naučne zajednice.
To je veza između nas.
Vi niste zaista zainteresovani za mikrofilm u stvari, zar ne?
Zainteresovani ste za nešto drugo. Mene.
Jesam li u pravu?
Profesore, i sami ste napisali
članak objavljen u ime humanizma,
da nauka nije politički obojena.
I da naučnici... nisu nacionalisti.
Napisao sam da ne bi trebalo da budu. - Ne bi trebalo da budu nacionalisti?
Profesor, budućnost je ovde.
Hoću svoj pasoš.
Postrojenja, sredstva, sloboda da radite šta hoćete.
Mogli bismo da radimo zajedno.
Nemam nameru da budem izmanipulisan.
Ja ne manipulišem vama.
Oboje smo izmanipulisani od strane naših vlada, oni su manipulatori.
Mi smo izmanipulisani.
Danas, baš sada, predstavnici vaše vlade
i predstavnici Sovjetskog Saveza, sastaju se u Varšavi.
Oni će se naliti... vodkom, ispričaće jedni drugima priče
sa skinutim velom tajne, i razmeniti
naučne informacije koje imaju mnogo veću vrednost od ovoga.
Oboje smo iskorišćeni... zbog ničega. Zbog gluposti.
Pa, sad je sve gotovo. Vi imate mikrofilm. Zašto mi ne date moj pasoš?
Ako biste ostali i radili ovde,
nešto dobro bi moglo ispasti iz svega ovoga.
Vi niste patriota.
To ne može da bude razlog. - Sve što želim je moj pasoš.
Imam ga ovde. - Hvala.
Jedna stvar, oni su produžili vizu
samo do sutra, pa molim vas, ne pokušavajte da odete pre.
U stvari moglo bi biti od pomoći da se odvezem sa vama u Berlin
i vidim da pređete granicu. - Moglo bi biti.
Pozvaću vas sutra. - U redu.
Zamislite, ja vam mašem za oproštaj, dok vas čeka Čarliji očekuju.
Žao mi je što smo se sreli u ovakviim okolnostima.
Ćaos.
Do viđenja.
Džim, znam da je opasno za nas oboje,
ali ako ne odeš večeras, nikad nećeš otići.
Mislim da bi bilo bolje da odustanem od odlaska ilegalno.
Dr Saltzer je jutros ubijen na ulici.
I Hajncman je bio prisutan.
Najpre Grošenko, a onda i Saltzer.
Ne možeš verovati Hajncmanu.
Zašto mi je Hajncman vratio moj pasoš?
I zašto važi samo do sutra? Zašto?
Kakve to veze ima sa njima?
Osim ako ne misle da te uhapse večeras.
Mogli su da me uhapse popodne, kad god su hteli.
Oh, Džim, pretpostavimo da Hajncmann želi da bude tvoj prijatelj.
On ne vodi ovu stvar.
Neko gore više može promeniti sve.
Jutros nije bio sam. Bilo je rus sa njim.
On mu je rekao šta treba da uradi.
Rus.
Tomi, možeš li mi učiniti uslugu? - Naravno da hoću.
Možeš li poći ovog trenutka. - Ovog trenutka? Imam posao moji moram da uradim.
Imamo sat vremena vožnje...
do kontrolnog punkta u Kohenu.
Onda ću te sakriti u gepek.
Sve će biti u redu. - A šta će biti sa tobom...
kad se vratiš?
Ako ti prođeš, nekako ću se vratiti.
Vašu propusnicu, molim vas gđice.
Ali ovo je za muškarca.
Da, to je za prijatelja.
On je trebao da isporuči tortu komandantu u Magdeburgu večeras.
Dođite do kontrolnog punkta.
Ovuda.
Dobro veče. - Dobro veče.
Šta je bilo druže? - Vozi sa propusnicom prijatelja.
Je li bila sama? - Da.
Bolje razgovaraj sa štabom. Šta je u kutiji?
Evo pogledaj, druže.
Za komandanta DA47 divizije.
Komandant živi prilično dobro, zar ne?
Čuvarska stanica 20.7.
Tu je devojka koja kaže da mora da dostavi tortu
komandantu u Magdeburg. - Komandantu Esbelnu? - Da.
Iz Leipziga? - M-hm. - Putuje sa propusnicom jednog njenog prijatelja.
Da, gdine. Hvala gdine.
Sve je u redu?
Da, ja ću na brzaka proveriti gepek.
Hajde, komandant čeka svoju tortu.
Nema ništa unutra.
U redu je.
Hvala.
Hej!
Gde su Bauer i devojka? - Pobegli su. - Naravno da su pobegli,
zahvaljujući tvom insistiranju da radiš na svoj način u ovoj situaciji,
sada ćemo imati američkog naučnika, ubijenog na granici!
Dođi!
Zdravo druže.
Moramo ih zaustaviti.
Zaustaviti? Radićeš od sada legalno. Pitaj majora.
Ako pokuša da pređe granicu, on je mrtav.
Hvala vam puno, Piter.
Daj mi kartu. - Trenutak, dajte mi veliku mapu Magdeburga.
Jesu li neke ostavili tragove? - Neko ko odgovara opisu Friede Hofman
prošao je kontrolni punkt u Vidafeldu.
Vidafeld. U pravcu reke, zar ne? - Da.
Gde je otišao?
Dobro jutro, gdine Riter. - Dobro jutro. Frida, ne može ostati ovde.
Moraš da se vratiš pre isteka propusnice.
Da, znam.
Sve je u redu.
Moram da idem.
Zdravo.
Koliko je udaljena granica?
50 km autoputem. Koji je tamo.
Ali ne možete njime, previše je patrola.
Bolje se presvucite pre nego što radnici stignu.
Probajte jednu od ovih. Onda idemo da pojedete supu.
Kada mogu da odem odavde? - Samo noću.
Danas ili sutra.
Vidite, sve je puno vojnika.
To je sjajno. - Hvala. - Da. Idemo.
Sedite.
Recite mi. Ko su ovi ljudi?
Oni rade na farmi na drugoj strani reke.
Mogu li da odem sa njima? - Bili bi u opasnosti
jer postoji kontrolni punkt na drugoj strani. - Blizu Elbe?
Da. Ali ako hoćete da odete sa njima,
zapamtite postoji mali kanal i katanac.
Kad prođete to,
nastavite nizvodno, oko 60 km
i tamo je granica.
Hoćete li probati? - Da.
Ok, uzmite moj bicikl.
Ali pođite samo kad oni pođu.
Zdravo, Helmute. - Zdravo, Hans.
Šta radiš ovde? - Tražimo američkog agenta. - Ah, amerikanac?
Šta kažeš za čašu piva? - Zvuči dobro.
Stvarno misliš da je amerikanac ovde? - Mislim da jeste.
To će verovatno biti kao prošli put.
Pre dve godine, ti još nisi bio tamo. Bio je Valter.
Pa, oglasio se alarm. "Neprijateljski agent prelazi reku."
Ubili su svinju.
Udavio bi se u reci i bez alarma.
Hej, deco, vodite svog psa odavde.
Gdine Hajncmann? - Da. - Očekivali smo vas.
Jeste li vi izvestili o Amerikancu?
Neko je ukrao čamac. - Čamac? - Da, gdine.
Ako je uzo čamac, koliko mu je potrebno
da dođe do granice kanalom?
Ako se prepusti struji, trebaće mu oko 2 sata.
Možemo li ga stići autom? - Bilo bi potrebno pola sata.
Dobro, pokažite mi put.
Šta? Pola sata kažete?
To može da bude dovoljno. Jeste li vi gdin Hajncmann?
Da jesam, zašto? - Nadam se da nije vaš prijatelj.
Šta se dešava? - Neko je ukrao gliser 30 km nizvodno.
Pozvaću vas ponovo.
On ide pravo u minsko polje, moramo ga zaustaviti.
Reka je puna mina? - Da, cela leva obala.
Osvetlte reku reflektorima.
Ne pucajte! Ne pucajte! - Jesi li lud? - Ja ih zabranio da pucam!
Ko vam je dozvolio da izdajete naređenja? - Oni će uraditi tačno ono što im kažem.
Slušajte, Bauer, to sam ja, Hajncman.
Reka koju pokušavate da pređete je minirana.
Leva obali je potpuno minirana.
Okrenute u desno.
Bauer. Bauer, verujte mi, molim vas. Dođite kod mene.
Mine! Bauer, mine!
Napustite gliser, skočite!
Evo ga.
Hajde.
Evo, obucite ovo.
Molim vas, sedite.
Piter, ne mogu ti reći koliko
sam srećan što si mu spasio život.
Ni sam ne bih mogao bolje isplanirati bolji završetak putovanja profesora Bauera.
Frida je zabrinuta za njega,
što mi je potpuno nelogičnojer je pobegao.
Vaša briga je prešla preko granice.
Zadivljujuće.
Piter,
Petre, ja ću vas poslati...
u Ameriku.
Ameriku? - Da, Ameriku.
Mora da se šalite.
Na žalost po tebe, Piter,
nismo još završili sa profesorom Bauerom. Ne još.
Ne razumem. - Piter,
tvoje... prijateljstvo sa profesorom Bauer mu je spasilo život,
što će biti veoma dobro za nas.
Dobro. Moj plan je vrlo jednostavan.
Vi ćete otići u Ameriku u narednih nekoliko nedelja.
Čim vam rane zarastu.
Rane? - Piter, na putu si da postaneš heroj.
Čovek koji će moći da ima i radi šta god hoće.
Otići ćeš u Ameriku, stupićeš u kontakt sa profesorom Bauerom...
i on će ti reći sve što želimo da znamo.
Razumem.
Spasili ste mu život, zar ne? Pomogli ste mu dok je bio ovde.
Vi ste prijatelji. Zato će ti reći...
pokazati ti... i dati sve.
Nikad. - Oh da, hoće.
Jer ćeš imai dokaz da si pobegao sa Istoka,
da bi bio sa njim i radio sa njim.
Pođi sa mnom.
Stići ćeš... prekriven ranama od metaka
koje si zaraio bežeći na Zapad. - Profesor...
Koristeći naučne metode,
mi ćemo te ustreliti bez da te povredimo.
Tako da će se pojaviti pred profesorom Bauerom
kao Piter Hajncman, prebeg.
NEGDE U ZAPADNOJ NEMAČKOJ
Vaš sastanak u američkoj ambasadi je odložen za do 11:30.
Odbaciću vas do taksi stanice. - Hvala.
Shvatate naravno da je ovo početak višemesečne istrage
Jedino odbrenje koje mogu dobiti,
je da mogu da predajem nemački u nekoj školi na Srednjem zapadu.
Ne brinite, još uvek su nam potrebni dobri mozgovi.
Dobićete dozvolu.
Stvarno misliš da bih mogao dobiti dozvole da vršim istraživanja?
Hajde da vas prvo odvedemo u Ameriku, a onda ćemo brinuti o tome.
Vidimo se popodne? - U 19.30.
Hvala još jednom. - Doviđenja.
Skloni se molim.
Ne pomerajte ga! Ne pomerajte ga!
Pažljivo.
Možda...
je bolje ovako.
Šta je mislio sa "možda je bolje ovako"?
U ZNAK SEĆANJA NA ŽRTVE RATOVA 1914 - 1918 1939 - 1945
Prema noveli POLA TOMASA "Špijun"
Preveo: suadnovic